CASTORUL
Traducerea și adaptarea: Dorula/SubTeam
Aceasta este imaginea lui Walter Black,
o persoană deprimată, fără speranță.
Undeva în interiorul lui, este un om care s-a îndrăgostit,
care și-a întemeiat o familie...
Și apoi m-am trezit.
Care a condus o companie de succes.
Omul acesta a dispărut.
Indiferent de ceea ce a încercat,
și a încercat totul,
Walter pare că nu poate să-l aducă înapoi.
E ca și cum el a murit,
dar nu a avut bunul simț să-și ia trupul cu el.
Deci, în principal, nu face decât să doarmă.
Acțiunile în o dată mândra companie de jucării a tatălui său
sunt acum aproape la fel de lipsite de valoare, cum se simte Walter.
Familia lui semăna cu ceva dintr-o felicitare de vacanță
dar acum pare a fi în doliu perpetuu.
Henry, fiul cel mic, a devenit ceea ce profesorii săi numesc "solitar."
Ar vrea să devină invizibil într-o zi
în loc de a trece neobservat de tatăl său.
Și, Porter, fiul cel mai mare?
Este îngrozit că va deveni la fel ca tatăl său.
Misiunea lui? Să înregistreze fiecare similitudine temută ce-i leagă.
Fiecare buză mușcată.
Orice frângere de gât. Orice comportament involuntar.
Intenționează să le șteargă una câte una.
Soția sa, Meredith, s-a ascuns în spatele muncii ei de inginer
al conferințelor de noapte către Tokyo și al proiectării de montagne russe.
Orice, ca să înece realitatea unui soț absent.
Depresia lui Walter este o cerneală ce pătează tot ce atinge.
O gaură neagră care-i înghite pe toți cei din apropiere.
Cu toții l-au așteptat să se trezească,
să iasă din somnolență,
dar el n-a făcut-o.
Deci, Meredith face singurul lucru ce rămâne de făcut
și spune singurul lucru ce rămâne de spus.
La revedere.
Jared, ratezi cursul ăsta.
Crezi sincer că brusc poți pune mâna pe un "10" la lucrare și să scapi cu asta?
Cum rămâne cu Hector?
I-ai obținut un "10" la Dezvoltare Familială.
Uite, n-am scris niciodată nimic pentru Hector, bine?
Dacă ți-a spus altceva, este un mincinos.
Ipotetic, dacă i-aș fi scris ceva,
i-am fi ridicat notele treptat.
Și dacă asta s-a întâmplat, atunci, da, ar fi putut obține un 10 la lucrare.
El ar putea lua chiar și o notă mai mică la un curs la care obișnuia să lipsească.
Deci, dacă cineva a vrut acest lucru, și s-o fac ca ei,
în felul lor și la nivelul lor de calificare,
aș spune că ar putea-o face ori în felul meu,
ori să-și încerce șansele de a cumpăra vreun rahat de pe internet.
- 200 de dolari de fiecare dată? - Dacă este prea mult, scrie-o singur.
Mai mult decât plătesc pentru iarbă.
Îmi pare rău, amice.
Iar ai trecut pe lângă mine.
Știu, dragă. M-a uitam.
Cum a fost azi?
Ai vorbit cu cineva?
Cred că da.
Cu o persoană nouă sau una veche?
Nouă.
Bun. Despre ce ați vorbit?
A spus că eram fătălău.
I-am spus nu am fost, și m-a aruncat în coșul de gunoi.
Poftim?
I-ai spus profesoarei?
Ea m-a scos din coșul de gunoi.
Ei bine, trebuie să fie o neînțelegere,
iar noi trebuie doar să reglăm sau să corectăm...
Voi vorbi cu profesoara.
Tata ne-a părăsit?
Nu. Nu ne-a părăsit, scumpule.
Am fost doar de acord că este mai bine dacă nu mai locuim împreuna. Bine?
Ce cauți dincolo de mare, Grasshopper?
Acea parte din mine despre care știu puțin.
Din trecutul căreia m-am născut.
Apoi, într-o zi, trebuie să-o cauți.
Este bine să cauți trecutul, Master Po?
Nu jefuiește prezentul?
Dacă un om trăiește în trecut, atunci privează prezentul.
Dar dacă un om ignoră trecutul, poate priva viitorul.
- Semințele destinului nostru sunt hrănite... - E frumos, Grasshopper.
Poftim. Așa.
Te-ai mișcat.
Știi, întrucât facem schimbări pe aici,
poate vrei să aduci un instalator sau așa ceva.
Adică, acest loc se destramă.
Păcat, pentru că nu prea avem ce face, nu-i așa?
Liniștește-te. Sunt de partea ta, bine? Mă bucur că l-ai dat afară.
Spun doar despre treaba asta cu mâncatul la masă împreună.
Adică, e... Cât timp te aștepți să continuăm așa?
Nu știu, Porter.
Poate că până când vom începe din nou cu respectarea reciprocă?
Știi, poate că atunci când vom începe să ne întrebăm reciproc cum a fost azi
și să spălăm vasele...
Poate că ar trebui să fac și eu rost de o hartă.
Apoi voi ghici numărul.
Dacă ghicesc, spunem povestea pisicii.
Două povești grozave pentru a ajunge la seara asta, din păcate,...
Trezește-te.
Trezește-te, pacoste de om.
La naiba. Uită-te la tine.
Beat turtă și strivit de un televizor.
Ăsta e chiar un necrolog la care lucrezi pentru tine, Walter.
Lasă-mă în pace.
Nu, nu pot face asta. Nu vrei asta.
Pentru că eu sunt singurul care știe ce simți cu adevărat.
Toată lumea are nevoie de un prieten, Walter.
Și tu mă ai pe mine.
De aceea ai citit toate cărțile alea nefolositoare care să te ajute.
Supă de pui, gândire pozitivă, cum să câștigi prieteni.
Care are un capitol despre aruncarea televizorului în cap?
M-am săturat.
Da, Walt. În această privință, suntem de acord.
Întrebarea este, vrei să devii mai bun?
Nu pot.
- Da, da, da. Ești deprimat. - Da.
Letargic. Incapabil de a avea plăceri.
Trezește-te!
Cărți și pastile. Sunt vată pe băț.
Ai văzut prea multe emisiuni despre renovări.
Crezi că poți doar
să arunci cu niște vopsea și să rearanjezi mobila
și totul va fi bine.
Vrei ca lucrurile să se schimbe? Vreau să spun, schimbări adevărate?
Trebuie să uiți de renovări, Walter.
Trebuie să arunci în aer toată clădirea nenorocită.
Ce o să faci, Walter?
- Arunc-o în aer. - Mai tare!
Arunc-o! Arunc-o dracului în aer! Arunc-o!
Bine.
Prea bine, amice.
Poți s-o arunci în aer. Ia-o de la cap.
Cine ești?
Eu sunt Beaver, Walter și sunt aici pentru a-ți salva nenorocita de viață.
Îmi pare rău. Trebuie să-l fi ratat din nou. Se amestecă cu copiii.
Nu, tatăl lui l-a luat mai devreme.
Walter?
A spus că ți-a trimis un mesaj. Soțul tău este o figură.
Mamă, trebuie să vezi ce am făcut noi.
- Bine. Unde e tatăl tău? - Haide! O să-ți arăt.
Îți pui amintirile în ea.
De unde ai asta?
- Noi am făcut-o. - Tu și tatăl tău?
Eu și Beaver.
Beaver?
Ai idee unde a pus Walter mașina de șlefuit
pe care i-ai dat-o de Crăciun acum 2 ani?
Nu?
Nicio problemă. Vom face altfel.
Walter, ce-i cu accentul și cu marioneta?
- Dă-i-o. - Bine.
"Bună ziua. Persoana care ți-a dat acest bilet,"
"se află sub îngrijirea medicală a unei marionete."
Walter, ce naiba e asta?
Henry, amice, du-te să vezi dacă găsești lacul de care am vorbit.
- O să-l aduc! - Mulțumesc, amice!
Ai citit biletul?
- Da... - Citește biletul.
- Am... - Citește biletul.
"Persoana care ți-a dat acest bilet, se află sub îngrijirea medicală a unei marionete"
"concepută pentru a-l ajuta la crearea unei distanțe psihologice între el"
"și aspectele negative ale personalității sale."
"Te rog să-l tratezi cum ai face-o în mod normal"
"dar vorbește direct cu marioneta. Mulțumesc."
Așa.
- E vreun fel de glumă? - Nu, cu greu, iubire. Nu e nimic amuzant.
Termină cu păpușa!
Bine. Sunt confuză, Walter și am nevoie de niște răspunsuri acum.
El a spus că dacă mă împotmolesc, poate...
El? Cine a spus asta?
Dr. Macy.
Dr. Macy? Ai renunțat să-l mai vezi.
Ei bine, m-am întors.
Deci, ăsta este un fel de program?
Pe ăsta o să-l termin. Da, Meredith. Răspunsul este da.
Este exact ceea ce este.
Știu că pare radical,
dar în cazuri precum cel al lui Walter, cazuri în care toate celelalte au eșuat,
s-a dovedit destul de eficient.
Dar, în cazul în care va merge, va fi nevoie de susținerea ta totală.
E o chestie foarte mare în Suedia.
N-am găsit-o.
Nu-ți face griji.
Mai bine mă urc pe bicicletă.
Nu pleci, nu-i așa?
Nu-ți face griji. Voi reveni în acest weekend, atunci.
Dar trebuie să rămâi la cină! Mamă, lasă-l să rămână la cină!
Uite, e în regulă.
- Nu trebuie. - Te rog, mamă, lasă-l să rămână la cină.
- Voi reveni în acest weekend, atunci. - Haide.
- E în regulă. Doar la cină. - Te rog, mamă.
- Da! - Bine, atunci.
Să curățăm garajul ca să putem murdări bucătăria.
Haide. Nu atinge nimic ascuțit.
Ce naiba caut eu aici?
Vreau să-mi scrii ceva.
Știam eu. Crede că am de gând să cad în capcană?
- Cine? - Mumphry sau orice
director adjunct te-a trimis.
Spune-i că sunt insultat.
Vrei să stai puțin? Nu m-a trimis nimeni.
Chiar am nevoie de ajutor.
Uite, tu ești șefa de promoție, bine. Ai un 4.0.
Te-am scos din calcul.
De ce ai vrea să-ți scriu o lucrare?
Nu este o lucrare.
E discursul meu de absolvire.
Păstrează-ți banii. Nimeni nu dă doi bani pe astea.
Da, bine, mamei îi va păsa. Deci...
Nu că vreau să spun că scrii lucrările altora,
dar dacă ai făcut-o, am auzit că ești într-adevăr bun să pari ca ei.
Să intri în mintea lor. De asta am nevoie.
- În nici un caz. - De ce?
Pentru că este o treabă pentru mica ta echipă anorexică să țină la aspectul lor.
Asta e tot ce au. Dar, pentru cineva ca tine, e vorba de lene.
Stai așa.
Stai puțin.
Asta ți se pare lene?
Sunt 428 de pagini de lene.
Și dacă nu vrei să-mi iei banii pentru că mori să mă vezi
făcându-mă de râs, atunci e în regulă.
Dar nu îndrăzni să mă faci leneșă.
Fraiere.
Mulțumesc mult. Vrei măsline în salată?
- Da. - Poftim. Uită-te la asta.
Mai vrei?
- Ce... - Uite-l. Salut.
Biletul meu.
Ne era teamă că va trebui să începem fără tine.
Este o glumă, nu?
Nu, fiule, este un nou început.
Ți-ai pierdut complet mințile?
- Știu că pare un pic... - Nu vorbesc cu tine, ratatule.
Vorbesc cu mama.
A durat ani de zile să-l scoți de aici
și îl lași să se întoarcă noaptea următoare cu un hamster vorbitor?
Ratarea la această scală nu se întâmplă peste noapte.
Încă nu pot să cred că voi ați făcut asta.
Adică, tu niciodată... Vreau să spun, Walter niciodată...
Îmi pare rău. Nu-s foarte sigură cum ar trebui să mă adresez ție.
Ei bine, te descurci bine, scumpo.
Sculele au fost întotdeauna pe lista ta de Crăciun,
dar n-am avut idee că știai cum se face ceva.
E un castor, mamă. Asta e ceea ce fac ei.
Da. Fii atent la mine, amice.
Dar, știi, Walter nu a fost chiar atât de neîndemânatic, la un moment dat.
Da? Cine l-a învățat?
Presupun că a învățat el însuși.
Era aproximativ de vârsta ta, da. Cercetaș novice.
El și tatăl lui ar fi trebuit să facă o mașină de curse pentru un concurs.
Numai că tatăl său nu era prin preajmă, așa că a trebuit să o facă el însuși.
Unde era tatăl lui?
Era foarte supărat și a avut un accident.
Vrei să spui, bunicul Jerry din cimitir?
Da. Oricum, Walter avea sculele bunicului, dar nicio idee cum să le folosească.
Deci, ceea ce a reușit să facă a fost atât de îngrozitor
încât părea că a înșurubat un set de roți într-un rahat de câine.
Și știi cum i-au spus ceilalți copii?
"Rahatul." Au fost generoși, amice.
O doamnă a vomitat pe ea doar pentru că s-a apropiat de mașină.
Dar când a venit vorba de cursă...
Ce?
"Rahatul" nu a putut fi învins.
- Drăguț. - Da.
- Tată? - Da, amice?
- Putem face un "Rahat"? - Da, oricând, amice.
Spune și vom face "Rahatul."
Da.
Noapte bună, Beaver.
Noapte bună, amice.
Noapte bună.
Noapte bună, Beaver.
- Alo? - Norah.
Sunt Porter.
Ascultă, ce am spus mai devreme...
- Deci, ai de gând să mă ajuți sau nu? - Da.
Dar pentru acest gen de lucruri va trebui să-ți cer...
500 de dolari?
S-a făcut.
Ai fi dat 1.000 de dolari?
- Da. - Ce zici de un milion?
Poți veni mâine?
Da! Da, da, da. Absolut.
Știi, nu am... uite... Suntem în regulă, da? Sunt...
Nici măcar nu mi-ai vorbit vreodată, știi, și...
- Porter? - Și nu e ca și cum
- ne-am cunoaște sau așa ceva... Da. - Vino mâine.
- Bine. - Bine.
Noapte bună! Pe curând.
Ai încredere în mine, amice. Azi te vom elibera.
Ce naiba e asta?
Habar n-am.
Asta-i concediere, nu-i așa? La naiba cu China.
Nimeni nu e concediat.
Să scap de voi?
N-aș mai avea pe cine să conduc, da?
Șeful s-a trezit și a adus un prieten.
Cred că ar trebui să menținem ceva respect până ce domnul Black ne spune...
Bună dimineața tuturor.
Presupun că toți aveți bilețelul.
Dacă nu, permiteți-mi să explic pe scurt.
Walter Black a ajuns președinte executiv al acestei companii cu doi ani în urmă.
Nu prin vreo anumită abilitate sau de merit, ci pentru că Walter era următorul,
în ciuda mult mai calificatei vicepreședintă, care este chiar aici.
Salut, scumpo.
A fost o slujbă de care Walter era prost pregătit să se ocupe.
Practic...
Walter a fost un ratat.
De aceea, de acum, el este demisionar și eu sunt responsabil.
Deci, înainte de a vă decide să mă alungați cu surle și trâmbițe,
ascultați-mă, dați-mi cinci minute, apoi mă puteți face bucăți, dacă vreți.
În primul rând, voi ceda controlul tuturor proiectelor individuale
înapoi echipelor.
Asta înseamnă că veți fi liberi
și încredințați să vă faceți munca pentru care ați fost angajați.
Bună ziua, Hank.
În al doilea rând, ne vom reorganiza, revitaliza și relansa
la expoziția internațională a producătorilor de jocuri și jucării
de peste șase săptămâni.
Știu că există un grad foarte ridicat de scepticism
cu privire la capacitatea mea de a conduce.
Nu-i așa?
Adică, un om de vârstă mijlocie cu mâna blocată în fundul meu. Corect?
Cine nu s-ar îndoi de mine? Dar vă voi face următoarea propunere.
Dați-mi două săptămâni, doar două, și la sfârșitul acestei perioade,
oricine vrea să demisioneze va primi plați compensatorii
și o scrisoare strălucitoare de recomandare.
- Fără întrebări, fără excepții. - Scuză-mă?
Și cine mai exact ar trebui să fii?
La naiba. Am uitat să mă prezint?
Îmi puteți spune pur și simplu Castorul.
Impresionant.
Deci, ce trebuie să știi?
Păi, cred că primul lucru este, ce vrei să spui?
Ei bine, asta-i o problemă.
Adică, am note bune. Mare lucru. Ce știu eu?
Bine. Ce vrei să simtă oamenii când ai terminat?
Cred că vreau doar ca ei să nu se simtă...
dezamăgiți.
Să nu fie dezamăgiți.
Asta e tare.
"Sunt emoționat. Tu ce mai faci?".
"Eu? Nu sunt dezamăgit."
Ți-am spus că nu mă pricep. De asta am nevoie de tine.
Bine, bine, ești o majoretă, notoriu de frumoasă.
Am putea vorbi despre cum ai fost dată afară din clasa a opta?
Cum ai aflat de asta?
Nu-s secrete pe internet.
Ce ai făcut?
Ai furat niște enciclopedii?
- Ați mestecat gumă cu nicotină? - Nu.
Ce? Ai șicanat un copil gras?
Taci.
Bine. Deci, despre ce e vorba?
Mâzgăleam pereții.
Mâzgăleai?
Cum ar fi...
Cum ar fi graffiti?
Era mai mult artă. Numai că era ilegal.
Unde-s acum desenele astea de artist rebel?
A fost cu mult timp în urmă.
Mai ai încă unele, nu-i așa? Da.
- Arată-mi-le, te rog. - Nu.
Dacă mi le arăți, îți voi scrie un discurs cu care ai putea elibera Tibetul.
De ce vrei atât de mult să le vezi?
Pentru că îmi place să fiu surprins.
- Trebuie să ne grăbim. - În regulă.
A cui este camera asta?
A nimănui.
Îmi place să le fac mari. Pe autostrăzi, clădiri, panouri publicitare.
Și rapid. Ca și cum alerg cu un milion de km pe oră.
Fără să mă gândesc, știi?
De ce te-ai oprit?
Pentru că am fost prinsă și mama n-a suportat.
Oricum, le-am aruncat pe toate.
Cuiva trebuie să-i fi plăcut.
Le-au scos din coșul de gunoi, nu-i așa?
- Cine a fost? - Ce faci aici?
Îi arătam doar lui Porter casa.
Este cu mine în echipa de matematică.
- Da. - E timpul să pleci.
Îmi cer scuze pentru mama.
- Doar că, știi... - E în regulă.
Știi, ești...
atât de ciudată...
Nu ciudată, vreau să spun, diferită.
Ești mult mai diferită decât am crezut vei fi.
Pentru cineva căruia îi plătesc o groază de bani pentru a-mi scrie un discurs,
nu ești foarte limpede.
Sunt mult mai bun la scris.
Vom vedea.
Îți mulțumesc că nu ai râs.
N-aș face asta.
Nu aș râde.
Bine.
Foarte, foarte bine.
Și, în cele din urmă, ceea ce pare ciudat devine comun.
Ceea ce părea imposibil devine real.
Până ce lucrurile aproape încep să se simtă așa cum obișnuiau.
E reparat, scumpo. Merge ca prin farmec.
E ca și cum totul este nou.
- Walter. Walter, trezește-te. Trezește-te. - Ce e?
E vorba de Henry. S-a furișat afară. E în garaj din nou singur.
Ei bine, spune-i să vină în pat.
Știu. Îi spun în fiecare noapte, dar trebuie să audă asta de la tine.
Da.
Mă ocup eu.
Unde te duci la ora asta?
Îi voi spune micuțului să termine ca să pot dormi.
Bine.
Mergeam în același loc. Haide. Să mergem toți trei.
E în regulă. Îl ai pe micuțul tău prietenul cu blană.
Noapte bună.
Ce faci în afară de o rachetă?
Nici tu n-ai putut să dormi?
De fapt, amice, trăgeam un minunat pui de somn
până când ai început să bați.
Tocmai am avut această idee.
Da? Hai să avem ideea dimineață.
Doar încă 10 minute, te rog?
Încă 10 minute, în regulă.
Dar nu mai umbla cu sculele când nu-s prin jur. Nu e în siguranță.
Sau când mama ta ți-a cerut să nu o faci. Sau noaptea.
Sau într-o toaletă. Sau atunci când urci pe Everest.
Sau când te scobești în nas. De acord?
- De acord. - Așa.
Poți să vorbești cu mine? Îmi place când vorbești.
Despre ce vrei să vorbesc?
Nu contează. Vorbește.
Ai o voce amuzantă.
Ești destul de ușor distrat, nu?
Îți dau un fierăstrău, o bucată de lemn și pălăvrăgesc puțin...
Walter, ai vorbi cu el?
Da, și totul e bine. Va respecta programul.
Ce se întâmplă?
Am avut o sclipire, scumpo. Trebuie să ajung imediat la serviciu.
Acum?
Nu e niciun moment de pierdut!
Ești o zeiță.
Domnule? Ați venit devreme.
Tocmai femeia pe care voiam s-o văd.
Aruncă o privire la asta.
Acum, trebuie să începem cu asta imediat.
Este un castor?
Este viitorul.
Asta?
Setul pentru prelucrarea lemnului, Castorul Vorbitor.
Ai instrumentele de bază, o bucată de lemn
și un castor vorbitor care va lucra alături de tine.
Ar trebui să-i vezi pe copii, scumpo.
Adică, ei au telefoanele mobile și computerele lor,
dar, le dai un bloc de lemn, un ciocan și o daltă?
Le păcălesc pe mătușile lor sângerânde.
Creierele lor sunt înfometate de ceva de genul ăsta.
Deci, vorbești de o nouă linie de producție. Pentru ce? Pentru Crăciun?
Pentru Crăciun? Vorbesc de acum, femeie. Astăzi.
În această dimineață.
Cred că ar putea exista o piață auxiliară cu mai multe unelte.
Poate bucăți de cherestea pre-tăiate?
Un fel de kituri Lego dar făcute din lemn
și le poți prelucra în forme pe cont propriu.
Ăsta înseamnă să-ți folosești mintea.
Nu doar făcute din lemn, așa-i? Să mergem.
Dar aceasta ar însemna, adică,
chiar dacă am putea avea unul gata la timp, asta e tot ce am avea pentru expoziție.
Asta e tot ce ne va trebui, draga mea.
Și pentru fiecare persoană care subliniază
că este un rozător la cârmă,
există alta care să reamintească lui sau ei că producția a crescut deja cu 35%.
La sfârșitul celor două săptămâni, nicio persoană nu va demisiona.
Nimeni.
Acum, vom începe cu...
Castorul, ca element de bază, împreuna cu proiecte fără sfârșit de kituri
ar putea produce venituri exponențiale.
Întrebarea este, vrem să continuăm lupta doar pentru a supraviețui
sau vrem să îmbrățișăm ceva nou, ceva diferit
și să vedem unde ne duce?
Încă o dată, iubita noastră Jerry Co.
are viziune, putere, energie... boașe.
Cu obiectul numărul 3 în această dimineață, am avut unele îngrijorări de fabricație.
De ce râdeți cu toții?
Ai vorbit cu dr. Macy astăzi?
Într-adevăr. Spune că ne revenim minunat.
Ți-a dat un fel de termen limită pentru terminarea tratamentului?
Nu, nimic anume, scumpo.
O săptămână, sau o lună, sau...
Este un proces, iubire.
Vom ști când este momentul potrivit.
Acum, odihnește-te, delicioasă fetiță.
Este mai mult de-atât.
Hector, ce spun întotdeauna, omule? Citiți-o înainte de a o preda.
Era vorba despre familia ta, pentru numele lui Dumnezeu.
M-am gândit că fiind cu caracter personal, nu ar fi nicio întrebare de testare în ea.
- Dar însăși bunica ta te-a pârât. - Da. A fost atât de mândru.
Vorbind despre lucrurile care le-ai scris despre ea când era în D.R.
Și apoi, dintr-o dată, ar putea spune că n-am știut nimic despre asta.
Deci, ea începe să plângă. Îl sună pe director, spune că nu...
Bine. Numele meu rămâne afară din asta. Înțelegi asta, nu?
- M-a făcut mincinos și trișor. - Bine, bine, bine. Uite.
Bine, voi face un site aiurea.
Spui că le-ai trimis banii și ai primit lucrarea.
Asta e tot ce știi, bine?
Hector, trebuie să plec.
Am să-ți dau mâine site-ul, în regulă?
- Hector! - Da, da, da.
Grozav. Bine.
Norah!
- De ce ești tot transpirat? - Făceam yoga.
- Bărbătesc. - Downward Dog este o javră.
- Ești ocupată în seara asta? - Mă inviți la plimbare?
Nu. De loc.
Întrebam întâmplător dacă ești ocupată
fără a face să pară că am stat treaz toată noaptea, planificând ceva elaborat.
Ai stat treaz toată noaptea planificând ceva elaborat?
Da, am stat, pentru hărți și alte chestii.
Poți veni să mă iei la ora 7:00. Trebuie să fiu înapoi la ora 12:00.
Minunat, deci e o întâlnire. Adică, este, da?
Vom vedea.
Grozav.
Nu o da în bară.
Lasă-mă să conduc, bine?
Ești aproape gata? Rezervarea e la 8:00.
- La naiba, femeie. Uită-te la tine. - Ei bine, și tu arăți destul de bine.
- Da, bine, încă nu ai văzut nimic. - Da?
Fetele au făcut ceva special pentru mine.
Vorbim despre un smoking întreg, iubire.
Da. Lasă-ne un minut să-l punem și vom pleca.
Stai, e aniversarea noastră, dragule.
De aceea am ales costumul de pinguin.
Nu vreau să sărbătoresc 20 de ani de căsătorie cu o marionetă.
Îmi pare rău. Am fost foarte răbdătoare și te-am susținut,
dar te vreau pe tine, nu pe el.
Nu în seara asta.
Bună.
Black, o petrecere în doi.
Deci, când voi vedea câteva din paginile tale?
Niciodată. Este o schemă piramidală.
- Nu ți-am spus asta? - Nu.
Nu a primit broșura?
- Glumesc. Voi termina. - Ar fi bine.
Nu-ți dau 500 de dolari doar ca să-ți poți cumpăra o plasmă pentru dormitorul tău.
Nu cumpăr o plasmă pentru dormitor.
Atunci, ce?
- O mumie. - Nicio mumie.
- Atunci, ce? Ce va fi? - Nimic.
Un tip ca tine nu face nimic fără un motiv.
Ai un plan.
Am ascultat la radio și, aparent, o să fie foarte cald în acest weekend.
Nu cald-cald, dar peste medie.
- Deci, cum e la lucru? - Bine. Da, sunt ocupat.
Ocupat?
Hărți? Pentru asta economisești banii?
Da.
Bine, explică, pentru că acum, arată unde-ți ascunzi cadavrele.
Așa e. Fiecare punct roșu înseamnă un cadavru.
Încerc doar să fiu sincer.
Bine, serios, pentru ce sunt?
E vorba de locurile astea unde totul se schimbă într-o clipită.
Cum ar fi balconul în care fost împuscat Martin Luther King.
Șinele de cale ferată unde Woody Guthrie a sărit prima dată în tren.
Și?
Și doar le-am vizitat și apoi am sfârșit la Brown cu o zi înainte a începe școala.
E un fel de excursie în a te găsi pe tine?
Nu. Mai mult ca o excursie de pierdere a lucrurilor.
Ce fel de lucruri vrei să pierzi?
La ultima numărătoare, erau 49 de lucruri.
Un plan elaborat, misterios și un pic ciudat.
Dar îmi place.
Sunt banii tăi de lucrare puși la muncă.
Pentru ce a fost asta?
Ai spus că ți-a plăcut să fii surprins.
- Ești gata? - Pentru ce?
Este un loc minunat.
Este cam înfricoșător, dar e frumos.
Nu am fost sigur ce culori ți-ar plăcea, așa că le-am cam luat pe toate.
Sper că-ți place galben Sunburst.
Porter? Porter, haide. Ce faci?
Nu e fantastic?
Glumești? E minunat, dar nu am de gând să-l ating.
- De ce nu? - Pentru că.
- Pentru că, ce? De ce nu? - Pentru că nu vreau.
Haide, Norah. Ai acest lucru uimitor pe care-l faci.
Ai pus totul din tine acolo. Tot ce pot face eu e ca și ceilalți oameni.
- Știu că ai ceva de spus. - Bine.
- Termină-te. Fă-o tu. - Haide.
Nu. Nu desenez.
De ce nu? Ești atât de bun la a fi altcineva.
- Poate dacă aș putea, aș picta, dar... - Porter, începi.
Bine.
Ce ai de gând să faci? Să scrii "Norah și Porter pentru totdeauna?"
Pentru că asta ar fi destul de drăguț.
ODIHNEȘTE-TE ÎN PACE BRIAN.
E bine?
- Asta e ceea ce ai vrut să spui. - Nu.
Ai scris 400 de pagini de notițe. Nici un cuvânt despre el?
Ce s-a întâmplat cu fratele meu nu este treaba ta.
Ai înțeles?
Am crezut că era ceva ce ai vrut să spui
și nu ai știut cum.
Nu e treaba ta.
Ce fel de om face ceva de genul ăsta?
Ce-i cu tine?
Haide. Deschide-l.
Henry m-a ajutat, ceea ce înseamnă
că eu am cumpărat lemnul și el a făcut toată lucrarea.
Este o cutie de amintiri.
E foarte frumoasă. Mulțumesc.
Uită-te înăuntru.
Am crezut că era important să ne amintim cum erau lucrurile.
Modul în care lucrurile ar trebui să fie.
Walter. Nu, nu, nu. E în regulă. E în regulă.
Asta vrei?
Ăsta-i un progres? Doamne, femeie!
El suferă de depresie, nu de amnezie!
Crezi că problema este că nu-și poate aminti aceste lucruri?
- Nu. - Nu se poate întoarce. Nu înțelegi asta?
Toate-s din trecut, și readucându-le... Știi unde duc astea?
Știi încotro merge Walter?
La un balcon de la etajul 10, legat de tija unei perdele de duș.
Asta e ceea ce vrei?
Vrei ca restul vieții tale să fie la fel ca în seara asta?
- Ei bine, ăsta a fost Walter. - Nu, Walter. Nu, haide.
Uită-te la asta. Te uiți cu adevărat la asta.
Ăsta ești tu, Walter.
Îți amintești asta?
Când s-a născut Porter și era atât de mic?
L-au scos din mine și ai stat chiar lângă el.
L-ai privit drept în ochi,
și i-ai spus că n-o să pleci nicăieri,
că o să stai acolo pentru a nu fi speriat.
Walter, ăsta ești tu. Ăsta e omul pe care îl iubesc.
Ăsta e omul de care am nevoie.
Încă ești acolo, dragule.
Știu că ești acolo. Ne putem întoarce.
Putem reveni la modul în care eram.
Nu vom coborî strada din nou, Meredith.
Acest om este o fundătură. A plecat. Trebuie să fie așa.
Ai înțeles?
M-am luptat pentru tine.
Am respirat pentru tine timp de 2 ani atunci când nu puteai nici să cobori din pat
și voi continua să lupt pentru tine pentru că te iubesc.
Trebuie să știu că te vei întoarce. Întoarce-te la mine, te rog.
Walter?
Norah, nu mai suport din nou.
Haide.
Bună. Am venit imediat ce am auzit.
Eu sunt Beaver, iar acesta este tatăl lui Porter, Walter.
Ascultă, vom aranja totul. Sunt aici acum așa că vom avea grijă de tot.
Conduceți în siguranță.
Așteaptă.
Porter, amice, așteaptă. Haide. Putem discuta. Haide.
- Dă-mi aia! - Calmează-te!
- Dă-mi-o! La naiba! - Oprește-te!
- Dă-mi aia! - Stai!
Lasă-l în pace!
Porter! Porter! Doamne. Porter, ești bine? Ești bine?
Porter, lasă-mă să-ți văd mâinile. Sângerează?
Îmi pare rău, fiule. N-am vrut să fac asta.
Ia-ți mâinile de pe el!
Porter, haide. Lasă-mă să văd.
Ești fericit acum?
Porter? Porter?
Este Crăciunul... în mai.
Asta e ceea ce spun unii vânzători
referindu-se la vânzarea kitului de construcții în lemn, dl. Beaver.
Recent, Jerry Co. a fost în declin abrupt,
plutind pe pragul falimentului la începutul acestui an.
Dar datorită d-lui Beaver, asta nu se va întâmpla în curând.
E ca o campanie publicitară de 100 de milioane de dolari, pe gratis!
Jerry Co. s-a întors în joc. Bătrânul ar fi atât de mândru.
Trebuie să-ți recunosc meritul.
Ai tras toate sforile, și uite unde am aterizat.
În vârf, măcar o dată.
- Te simți bine, nu-i așa? - Ei.
Domnule?
Familia mea.
Care e cea mai mare cerere de interviu de până acum?
- Toate emisiunile de dimineață. CNN, CNBC. - Today Show, atunci. Aranjează.
Dar, domnule, Today Show este la televizor.
Ce ascundem? Suntem câștigători.
Ar trebui să strigăm de pe acoperișuri.
Asta ar fi cu siguranță o poveste.
Am să-ți spun ceva ce n-am mai spus nimănui,
dar cred că ești gata să auzi.
Bine.
Nu sunt o păpușă.
Sunt real.
Sunt viu.
Iar lumea trebuie să știe.
Ești bine, scumpo?
Ceva probleme?
Am vorbit azi cu dr. Macy.
Ce a avut de spus în apărarea sa?
Spune că nu ai mai fost să-l vezi de peste un an.
Dr .Macy spune că ești bolnav, Walter. Foarte bolnav.
Da. Bine.
A spus că asta pare un fel de mânie.
Bine, bine, cine dă doi bani pe ce are de spus dr. Macy?
L-am vindecat.
Toată lumea pare să înțeleagă asta.
Henry, cei de la locul de muncă. Toată lumea în afară de tine.
Asta-ți spune ceva?
Vrei să trăiești așa la nesfârșit? Vorbind prin mâna ta?
Aș spune că a fost un zdrobitor succes până în prezent, nu crezi?
Ai nevoie de ajutor, Walter! Ai nevoie de ajutor! Ești bolnav.
"Ajutor." Înghite pilula, citește cartea, vezi expertul sângerând.
- Walter s-a ajutat în cele din urmă singur. - Ascultă-te. Asta e o nebunie.
Vorbești despre o păpușă.
Nu, Meredith. Tu vorbești de o marionetă nenorocită.
Vorbim despre un miracol.
Care "noi", Walter?
Știu că e greu, amice. Știu.
Nu-ți poți permite să fii amestecat în toate acestea.
Continuă să te miști. Continuă să te miști și nu privi înapoi.
Ai dreptate, desigur.
Walter este bolnav.
Dar nu face nicio greșeală, scumpo. Nu plec nicăieri.
Am închiriat o casă.
Iau băieții și tot ceea ce putem transporta.
Nu vreau să suni. Nu vreau să ne vizitezi.
Dacă ești hotărât să-ți pierzi mințile, bine, nu te pot opri.
Dar nu-i voi lăsa să stea acolo și să privească. Nu fiii mei.
Nebunia poate merge la birou, dar nu va merge în fața unui judecător.
De ce nu vii cu noi?
Altă dată, amice. Altă dată.
Dar vreau să stau cu tine.
Te duci cu mama ta, bine? Vom aranja totul. Vei vedea.
Totul va fi bine din nou în curând. Bine.
- Pa. - Să mergem.
Pa.
Te iubesc, tati.
Și eu te iubesc, fiule. Și eu te iubesc.
Haide. Du-te. Du-te.
Ei bine, uneori, Matt... Pot să-ți spun Matt?
Da, sigur.
Uneori, o singură inspirație vine la tine
în miez de noapte.
Dar geniul dumneavoastră pare să se ascundă într-o jucărie umflată.
Deci, oamenii se vor îndoi puțin de sănătatea dvs mintală.
Se spune că Mozart mieuna ocazional ca o pisică,
dar a făcut totul în regulă.
Măreață muzică, nu crezi?
Walter, vreau să vorbesc despre depresie.
Deoarece modul în care mi s-a spus,
toată chestia asta a început ca un mod de a te descurca cu boala mentală.
Bine.
Ei bine, uneori, Matt,
ajungem la un punct în care, pentru a merge mai departe,
trebuie să ștergem cu buretele.
Începem să ne vedem ca o casetă în care suntem prinși în interior.
Și indiferent de modul în care încercăm să scăpăm,
prin auto-ajutorare, terapie, droguri,
ne scufundăm doar din ce în ce mai jos.
Singura cale de a ieși cu adevărat din cutie
este de a scăpa de ea cu totul.
Adică, tu ai construit-o.
Dacă oamenii din jurul tău îți frâng sufletul, cine are nevoie de ei?
Soția ta, care pretinde că te iubește,
fiul tău, care nici măcar nu poate sta lângă tine.
Adică, scoate-i din mizeria lor.
S-o iei de la început, nu e o nebunie.
Nebunie e să fii nefericit
și să te învârți pe jumătate adormit, indiferent,
zi după zi după zi.
Nebunie este să pretinzi a fi fericit.
Pretinzând că modul în care sunt lucrurile
este modul în care acestea trebuie să fie pentru tot restul vieții tale sângerânde.
Tot potențialul, speranța,
toată bucuria, sentimentele,
toată acea pasiune pe care viața a supt-o din tine.
Atingeți-o, luați o bucată
și înșfăcați-o înapoi de la gloata însetată de sânge.
Walter, mă bucur că ești aici.
Mulțumesc.
Aceasta este imaginea lui Walter Black,
un tip deprimat, fără speranță
care devine Castorul,
care devine un fenomen.
Există o mulțime de oameni acolo, care sunt destul de disperați pentru a asculta.
Oamenii par să iubească o catastrofă feroviară
atunci când nu li se întâmplă lor.
Norah, uite, trebuie să vorbim.
Acum nu este un moment potrivit.
Da, bine, te-am sunat, ți-am trimis mesaje și te-am căutat pe messenger
și niciodată se pare că nu e un moment bun. Așa că...
Poate ar trebui să o iei ca pe un indiciu.
Sunt un idiot, bine? Nu așa am vrut să meargă lucrurile.
Îmi place de tine. De fapt îmi pasă.
Nu-ți pasă de mine. Nici măcar nu mă cunoști.
Uite, fratele tău e mort, bine?
Dar aruncându-ți propriul talent, ce te face să fii tu,
asta nu o să-l aduc înapoi. Te va face doar un nimic.
Stai dracului departe de mine.
Tu și familia ta nebună.
Ești fericit? Ești cu adevărat, cu adevărat fericit?
Pentru că, Jon, e ceva ce lipsește în fiecare dintre noi.
O piesă lipsă.
Există o mică pată neagră sau o pată întunecată.
Este așa de evident?
Îmi pare rău s-o spun, Jon, dar Walter are nevoie de un pic de ajutor.
Pentru că pe moment nu e prea adunat.
De fapt, nu se simte bine.
Ridică-te. Ridică-te.
Ridică-te, labagiu mizerabil.
Nu o să scoți prea multe de la bătrânul Walter.
Se simte un pic epuizat, înțelegi?
Haide. Este o emisiune de radio.
Oamenii nici măcar nu pot vedea păpușa.
Deci, de ce vorbești prin păpușă?
Alo?
Mere, sunt eu.
Walter, te simți bine?
Da, uite,
nu pot... nu pot...
Ce faci?
Ce se întâmpla?
Walter? Walter, vorbește cu mine!
Cu cine vorbești?
- Închide. Închide chiar acum. - Walter?
Maică-ta știe să coasă?
Nu vei câștiga niciodată.
- Îl vreau pe tata. Unde e tati? - Știu.
Îl vreau pe Beaver.
Te-ai trezit? Dragule, trebuie să te duci după tata, da?
De ce?
Nu răspunde la telefon și Henry nu se va opri din plâns.
Pur și simplu nu știu ce să fac. Te rog.
Haide, scumpule. Îl vom găsi curând pe tata. E în regulă.
Nu ți-am dat exact ceea ce ai cerut?
Nu ai nevoie de ei, Walter.
Te iubesc.
Eu sunt singurul care într-adevăr, într-adevăr te iubește.
Și de aceea n-am să te las niciodată să te întorci.
Niciodată.
Nu vreau să mai dorm.
Poate...
Poate că, știi, ar trebui să lucrăm la ceva.
Da, sigur, amice. Haide.
Walter, nu așa.
Nu face asta.
Va fi mai rău decât înainte. Mult mai rău.
Vrei să sfârșești ca un rahat fără valoare și singur?
Ești nimic fără mine, Walter.
Nimic!
Eu sunt singura parte din tine care funcționează.
Îmi pare rău.
Walter! Cum rămâne cu Henry, copilul tău? Ți-l amintești?
Walter!
Tată?
Tensiunea scade. Nu atingeți garoul până când nu este pe masă.
Este singurul motiv pentru care încă mai are puls.
Ca nou președinte al Jerry Co,
vreau să îi asigur pe oameni ca societatea este din nou pe mâini bune.
I-am plătit 200 de dolari lui Porter
și a făcut unele cercetări.
Mi-am dezamăgit familia.
Sunt foarte rușinat de asta
și vreau să uit cât mai curând posibil.
Grasshopper, pescuiești în iazul nostru cu crini?
Haide. Să mergem să-l vedem pe tatăl tău.
- Nu merg. - Bine.
Dacă nu vrei să mergi, atunci nu merge. Dar nu o să dormi toată ziua.
Haide.
Haide, Porter. Să mergem. Ridică-te!
- Pentru numele lui Hristos. - Oprește-te!
- Mergem? - Stai! Oprește-te!
Da.
Bine.
Fă ceva, bine?
Du-te afară, fă o plimbare, fură o mașină. Nu-mi pasă.
Nu vreau să te găsesc tot în pat când ajung acasă.
Familia ta e aici.
E în regulă. Du-te.
Bună, mititelule. Ce mai faci?
Bine.
Ce e asta?
- E un creier. - E un creier!
Mama spune că al tău s-a stricat.
Se va potrivi la fix.
Deci, ești nebun?
Poate.
Ne ocupăm de asta.
Asta înseamnă că poți veni acasă?
Ne ocupăm și de asta.
Unde-i fratele tău?
Probabil că doarme. E tot ce face.
Vino aici.
Vino aici! Te voi mușca de ureche!
Trebuie să-ți fi trimis 15 mesaje.
Am renunțat la tine.
Ei bine, suntem doi.
Ai avut dreptate. Cred că am avut unele chestii de spus.
Aparent, o mulțime de lucruri.
Oricum, acum știi ce e în mintea mea, așa încât îmi poți scrie discursul.
Nu.
Cred că am ieșit oficial din această afacere.
Îmi ești dator.
Ai făcut asta pentru mine.
Ieri.
Cum așa?
Pentru că există mai multe care aparțin unui perete decât...
"Norah are un frate mort."
Chiar dacă este o mare mizerie.
Este uimitor.
Amuzant. Eu cred că este o mizerie și tu crezi că e uimitor.
Și eu cred că tu ești uimitor și tu crezi că ești o mizerie.
Știi ceva? Nu vreau să mă mai gândesc.
Tot îmi datorezi un discurs.
Asigură-te că mă va reprezenta.
Deci, să stau aici scriind și să fiu arestat din nou?
Nu, ia-l cu tine, prostuțule.
Să-l iau cu mine?
Bună ziua, absolvenți, poeți mort,
pictori, viitori Einsteini și toți cei în pauză.
Sunt azi aici să vă avertizez că sunteți mințiți.
Părinții noștri, profesorii noștri, medicii noștri ne-au mințit.
Și este exact aceeași minciună. Aceleași patru cuvinte,
"Totul va fi bine."
Dar dacă nu este așa?
Dacă unele dintre experiențele umane sunt doar ceva ce moșteniți,
cum ar fi părul creț sau ochii albaștri?
Dacă durerea este doar în ADN-ul vostru și tragedia este dreptul vostru din naștere?
Sau dacă...
-"Sau dacă, uneori..." - Uneori...
chiar din senin, atunci când vă așteptați mai puțin,
se întâmplă?
Se întâmplă.
Bine, sunt sigură, chiar acum, că vă gândiți cu toții,
"Doamne, ăsta e cel mai întunecat discurs de absolvire pe care l-am auzit vreodată. "
Și este. Sunt de acord cu voi, dar nu eu l-am scris.
Am petrecut atât de mult timp așteptând ca această minciună să devină adevăr
încât în cele din urmă am plătit pe cineva să spună adevărul pentru mine.
Nu sunt bine.
De loc.
Adevărul este,
că mi-e dor de ceva,
lucrul pe care l-am iubit cel mai mult,
fata pe care o doresc acum în primul rând.
Fratele pe care nu-l voi primi înapoi.
Deci, ce fac cu asta?
Ce face oricare dintre noi,
în afară de minciună?
Aceasta este ceea ce cred.
Chiar acum, în această sală, există cineva care este cu voi.
Cineva care este dispus să vă ridice, să vă scuture de praf,
să vă sărute, să vă ierte,
să vă adăpostească, să vă aștepte, să vă îngrijească...
să vă iubească.
Deci, în timp ce nu totul poate fi întotdeauna bine,
un singur lucru știu că este adevărat.
Nu trebuie să fiți singuri.
Nu credeam că vei veni.
Nici eu nu credeam.
Mă bucur că ești încă aici.
Da, mare parte din mine, oricum.
Da.
Știi, când eram copil,
Doamne, tot ce mi-am dorit era să fiu ca tine.
Apoi am crescut
și am vrut să fiu oricine altcineva.
Și acum?
Tată.
Asta este imaginea lui Walter Black,
care trebuia să devină castor,
care trebuia să devină tată,
astfel încât într-o zi, aceasta ar putea fi o imagine a lui Walter Black.
Traducerea și adaptarea: Dorula/SubTeam